De vorbă cu gândul
Da. Caci asa se poate traduce, in planul cuvintelor, maniera de a vorbi cu tine insuti ca si cu cineva care crede, gandeste si se afla aproximativ pe aceeasi lungime de unda ca si persoana ta. Intre omul mai mult sau mai putin lumesc si cel care doreste a fi duhovnicesc exista o distanta, daca []aici Caci asa se poate traduce, in planul cuvintelor, maniera de a vorbi cu tine insuti ca si cu cineva care crede, gandeste si se afla aproximativ pe aceeasi lungime de unda ca si persoana ta. Intre omul mai mult sau mai putin lumesc si cel care doreste a fi duhovnicesc exista o distanta, daca nu egala cu prapastia de care vorbea patriarhul Avraam, in evanghelia cu bogatul nemilostiv si saracul Lazar, cel putin masurabila in ani-lumina, conform teoriei einsteiniene. i nu atat intre oameni, care sunt dispusi pacatului prin insasi natura firii lor, cat fata de ceea ce cred, cunosc si marturisesc ca e bine sau aparent bine; si, in cazul acesta, ferice de cei alesi de Dumnezeu, care asculta glasul Lui, fac voia Lui si se elibereaza de robia diavolului, devenind fii ai Luminii, impreuna-mostenitori ai locurilor pe care ochiul nu le-a vazut, urechea nu le-a auzit si la inima omului nu s-au suit, a frumusetilor pregatite de Mantuitorul Iisus Hristos celor care vor, de buna voie, sa primeasca darul Lui. Fiindca se stie, noi suntem mantuiti, in mod virtual, prin jertfa de pe Crucea Golgotei, cu pret cinstit, intreg. Dumnezeu n-a inselat pe nimeni: nici pe diavol, nici pe noi, nici pe Sine nu S-a inselat. Pretul n-a fost platit cu o fantasma; El nu a dat umanitatii aforisme si pilde (ca Buddha si Lao- e), ci carne si sange, chin si deznadejde.
Ce ne ramane noua de facut? Sa primim darurile ce vin din Jertfa Lui, sa ne deschidem larg inima (nu numai primul si al doilea compartiment, ci si impulsurile, rautatea si putreziciunea, ce zac cel mai afund).
Se spune ca femeia, cu cat e mai urata inauntru, cu atat se dichiseste, ca sa para mai frumoasa in afara. Tot asa si noi, pentru o falsa aparenta si o complacere in a fi priviti de ceilalti ca oameni de treaba, politicosi etc., ascundem cat putem mai bine si mai adanc veninul inimii, ca doar-doar sa nu-l afle nimeni si sa nu trebuiasca sa-l descoperim vreodata.
Falsa incredintare! Caci odata si odata...
Ce ne ramane noua de facut? Sa primim darurile ce vin din Jertfa Lui, sa ne deschidem larg inima (nu numai primul si al doilea compartiment, ci si impulsurile, rautatea si putreziciunea, ce zac cel mai afund).
Se spune ca femeia, cu cat e mai urata inauntru, cu atat se dichiseste, ca sa para mai frumoasa in afara. Tot asa si noi, pentru o falsa aparenta si o complacere in a fi priviti de ceilalti ca oameni de treaba, politicosi etc., ascundem cat putem mai bine si mai adanc veninul inimii, ca doar-doar sa nu-l afle nimeni si sa nu trebuiasca sa-l descoperim vreodata.
Falsa incredintare! Caci odata si odata...